Trăim o primăvară intrată de-a dreptul în vară, caldă și însorită, dar plăcută, transparentă, doldora de adieri parfumate, cum vara nu are nicicând, vara având parfumul său involt, uriaș, imens. Primăvara nu e o pârguire, ci o tulburătoare înflorire: acum vezi zarzării îmbrăcați în veșmânt transparent, ca apoi să observi magnoliile pline de exotice flori și te întrebi: să fi înflorit, oare, merii?! …Ca apoi să simți aroma rodului gata să dea în pârg. Și florile de cireș, scuturate grăbit, lăsând pe crengi boabe galben-roz, încă de la începutul lui mai. O primăvară venită târziu, o vară sosită devreme.
Salcâmii! Ce dor mi-a fost de parfumul lor! Nostalgii de liceancă subțire, ușoară, cu ten de salcâm, nu atât alb, cât mătăsos și pur, curat. Nu, nu prea am poze de-atunci și nu-mi pare rău, parcă nu-mi mai place ca fiecare clipă să fie banalizată de flash-uri fotografice, devin prozaice toate momentele frumoase, transformându-se în niște fotografii și atât. Nu-mi doresc asta. Dar mă văd, atunci, cu ten de salcâm și dinți de salcâm și parfum de salcâm în păr! Revărsându-și rochia vaporoasă de miresme transparente, adiind a miere și primăvară târzie, coaptă pentru vară, amintirea comestibilă a florilor copilăriei nu piere niciodată. Bucură-te azi de salcâmi, de mierea de salcâm, de clătitele cu flori de salcâm, de aroma florilor de salcâm din parfumurile mielate și ușoare, ca o seară de mai.
Amintirile năvălesc peste mine aidoma parfumului dulce al slacâmilor nebuni. Printre lucrurile majore pe care mi le-am propus în viață, a fost și acela de-a nu face niciodată naveta. Adică să nu accept să am școala, sediul, serviciul,etc, în altă localitate decât cea unde am locuința și familia. Nu-mi doresc casă cu curte, dacă asta înseamnă să străbat kilometri în plus, mult prea matinali și prea departe de casa mea. Nu! Prefer să fiu cu toate în orașul meu, care e mare și frumos, dar nu atât de uriaș și plin de potențial ca marile centre economice europene sau de aiurea. Am preferat mereu să fac rapid, chiar pe jos uneori, drumul de acasă până la școală, apoi la facultate, iar mai târziu la școala unde am predat eu însămi peste 10 ani, așa cum azi mergem pe jos la firma noastră, unde avem o altă casă, cu curte, ateleir, birou și, evident, oficiu pentru luat masa, pălăvrăgit, etc. Locuind într-un oraș mare, centru puternic de business, cultural și
universitar, artistic, etc, vreau să am bucuria de a ajunge pe un drum agreabil la locul în care îmi desfășor activitatea, la atelier, la firmă, la școala fiicei mele, oriunde. Și am bucuria aceasta. Și drumurile mele, după ce ies casă, trec pe lângă parcuri cu tei și salcâmi, acum în floare. Și prin centrul orașului. Copil fiind, treceam prin Colonie, așa se numea zona cu castani, salcâmi și tei, pe unde ajungeam zilnic la școală. Cum mai miroseau salcâmii! Și teii! După revenirea în Clujul natal, am avut șansa să parcurg un drum străjuit de salcâmi și plopi, până la școală. Odată cu intrarea la facultate, drumul meu se croia, ca într-un basm, prin două parcuri binecuvântate, care mă purtau în fiecare primăvară sau vară timpurie pe sub salcâmii vrăjitori, răspânditori de arome de miere și zăpăcitor parfum. Salcâmii! Avem în parcul de lângă casă un salcâm mare, bogat, plin de flori fermecate. Copil fiind, le mâncam, aveau o miere parfumată în florile pure și copiii le adunau, iar mămicile umpleau cu ele clătitele de sezon. Am pus cândva și o rețetă de flori de salcâm pane, excelentă, poate v-o amintiți. Hrană sănătoasă și parfumată. Din goana albinelor, doar mierea de salcâm ne e pe plac și nu lipsește de pe masa noastră. Îi simt parfumul în orice ceai. Orașul și salcâmii au devenit ceva atât de firesc și aproape de mine, atât de al meu, de parcă în mai mi-ar crește salcâmi în cele două terase mari și pline de flori. Și chiar cresc, le simt! Să ne prindem în dansul vrăjitor al salcâmilor în floare și să inhalăm albul și însuflețitorul lor parfum.
Și să ne fie bine!
”Ne-om răzima capetele-unul de altul
Și surâzând vom adormi sub înaltul,
Vechiul salcâm. – Astfel de noapte bogată,
Cine pe ea n-ar da viața lui toată?”
……………………………………………………
![](https://mirelapete.dexign.ro/wp-content/uploads/2013/05/parc-cu-salcami_a7f3f82e715f44.jpg)
Cunoașteți salcâmul japonez, Wisteria, sau minunata glicină mov, cultivată și la noi. Parfumul său încântător inspiră mulți parfumieri. Wisteria by Crabtree & Evelyn, este parfumul nostalgicelor note de Wisteria înflorită, împrăștiind parcă parfumul grădinilor cu dărnicie și opulență. Pe lângă ciorchinii liliachii, parfumul acesta adaugă prospețimea liliacului însuși, a violetei și a mierii de salcâm. Toate bine așeazate pe o bază de santal cald și mosc alb. O feerie!
Casa Guerlain, împreună cu renumita Casă de cristaluri de lux Baccarat, a creat un parfum sublim, îndelung ovaționat de către criticii din domeniu. Exclusivistul parfum „L’Abeille de Guerlain” (Albina Guerlain) este creat de parfumierul șef al casei Guerlain, Thierry Wasser. Știm că ani în șir (mai bine de un secol și jumătate!) membrii familiei Guerlain înșiși au fost unii dintre cei mai mari artiști parfumieri ai lumii. Cea mai prestigioasă casă de parfum pariziană (fondată în anul 1828, în Paris), a făcut lumii parfumurilor o surpriză deosebită în 22 Aug 2010, când a lansat cel mai valoros parfum din lume. Valoros prin calitate, dar și cu un preț pe măsură. Considerat a fi o creație deosebită, are darul de fi scump prin calitatea sa ca parfum, asociată cu opera de artă care se concretizează prin flaconul sculptat , decorat cu diamante. Eu mereu am fost admiratoare, susținătoare și fan declarat al Casei Guerlain, al parfumurilor Guerlain, care oferă cu această creație, iubitorilor de parfum adevărat, o revenire la valorile autentice, clasice, pornind de la parfumul superb și sfârșind cu flaconul artistic, o operă de artă în sine.
Au scris la temă:Vania, Mirela,Irealia,Vienela,Tina,Mala,ghurhu,Elly,Poclid Roxana-Simona,Lili3d,Gabi,Silving,Sonia,Baghi.
[inlinkz id = 37]
Frumoase amintiri… Nostalgii de liceancă subțire…
M-ai oferit o plimbare încântătoare printre „zarzării îmbrăcați în veșmânt transparent… magnoliile pline de exotice flori … florile de cireș, scuturate grăbit, lăsând pe crengi boabe galben-rozalii..” Mulţumesc.
Duminică plăcută!
Parfumul îmi trezește amintiri Anastasia dragă, amintiri întotdeauna frumoase, căci acesta e marele său merit, de-a ne aduce aminte de ceva, cândva, undeva, cumva, dar mereu frumos!
Salcâmul are un dublu merit, îmi amintește și de copilărie.
Duminică frumoasă! 🙂
A fericire miroase și povestea ta!… Chiar dacă urmează examene…
Mult succes!
Momentele de fericire pe care parfumul ni le readuce în memorie.
Mulțumesc Lili, să fie! Baftă și inspirație să fie! 🙂
Parfumul florilor de mai, de salcâm, spre exemplu, este pur şi simplu tămăduitor.
Ca să nu mai vorbesc de parfumul de tei şi cel al tău, care e… zguduitor! 🙂
Cu cele mai frumoase gânduri, Baghi
Baghi, tu ești regele cavalerilor motani, trebuie să-i citesc lui Odin ce-ai scris, că-i încă mic și nu știe. Mulțumesc, miau pupici pisicești! 🙂
Nu știu cum se face, dar n-am mai putut pleca de aici fără să-mi las gândurile, extrem de succint, într-o poveste parfumată. Puține arome mi-s mai familiare decât cele de salcâm, până și nasul meu mofturos le percepe și freamătă în prezența lor.
Nu m-am gândit până acum, deși am urmărit toate sezoanele Nevestelor Disperate, să traduc numele faimoasei Wisteria Lane, pur și simplu nu m-am gândit. Până acum, la tine. Nici la fotografii nu m-am gândit vreodată în felul în care ai făcut-o tu. Am mustăcit puțin, a dezaprobare, apoi am înțeles exact ce vrei să spui, dar tot n-aș renunța la ele, deși, da, am pierdut clipe de dragul imortalizării lor pentru nu știu când… Dar mi-e așa drag când dau peste-o poză veche și spun: Uaaaau, asta a fost… Pentru că eu îmi amintesc foarte puține lucruri clar, fără ajutor extern, extrem de puține, și mi-e o ciudă fantastică pe tema asta.
Mirela, mulțumesc pentru lectură, pentru salcâmi, pentru alei. Să aibă Enya parte de un succes răsunător, frumos ca ea și părinții ei! 🙂 Vă pupific, cu drag.
Gândurile tale sunt înșiruite precum mărgăritarele pe fir prețios, să nu pleci cu ele, sunt recunoscătoare că mi-ai lăsat câteva!
Da, Wistreia e chiar un nume frumos, parcă îi simți mireasma. Cu fotografiile e altceva. N-aș lăsa să treacă nimic nepozat, dar m-am gândit așa, deodată, că exagerez. Că nu mai vreau să trăiesc orice moment doar în fotografii…Mi se întâmplă să descopăr cât de minunat a fost cutare lucru, uitându-mă la fotografii, iar asta chiar că-i ciudat. De aceea am subliniat că n-aș vrea să fiu înțeleasă greșit. Doar știi că ador să văd fotografii cu copiii tăi, m-am bucurat enorm că le-ai pus. Sunt extrem de reușite. Momente unice, care chiar trebuie fotografiate și împărtășite cu cei care te iubesc și sunt destui! Referitor la mine, am hotărât că e mai bine să nu caut neapărat să trăiesc ”fotografiile”, cât momentele speciale care le-au generat. Le voi fotografia în continuare, însă mă voi mulțumi cu două, zece, nu o mie!
Și mie mi-e drag să mă redescopăr în poze vechi, recunosc!
Să aibă noroc, să aibă baftă Enya mea, mulțumesc mult, draga mea! Vă țin la curent pe cei câțiva care-mi sunteți aproape!
Pupici de la noi, gânduri bune și bucurii cu miile, vă doresc! 🙂
Ah, Mirela, p-asta cu fotografiile chiar n-am luat-o personal, deși am tendințe de-astea în ultima vreme, mai lungă, ce-i drept. Am înțeles exact ce-i zis și de ce, mi-am justificat părerea trecând-o prin filtrul propriu, că altfel n-avea bază, dar nu m-am gândit nicio clipă că m-ai avea în vizor… 🙂 E plină lumea de neînțelegeri, vreau să le evit unde chiar nu-s așteptate deloc. 🙂
Te pupific! 🙂 Zău!
Știu că n-ai luat-o personal, teamă mi-era să nu fi fost eu prea dură în exprimare, am tendința, dar nu e deloc vina ta, dragă Sorana, dar deloc! Of, sunt alții care și-au găsit să-mi facă niște chestii, dar nu le voi acorda importanță nici de data asta.Și nici în altă parte.
Voi, prietenii mei meritați atenția mea, nu niște…unele!
Te îmbrățișez cu drag! 🙂
Minunat parfumul, atit cel de salcim cit si cel al nasului creator! Si, pentru ca e luna lui mai in care realmente au inebunit salcimii, vin si-ti aduc tot un cadou dulce si tot salcim insa ceva mai altfel…http://oalalumii.blogspot.ro/2012/06/fried-acacia-flowers-wild-berries.html
…cu siguranta ca Enya va trece cu bine peste toate incercarile pe care le are acum in fata si sunt la fel de sigura ca amintiri frumoase vor fi pentru ea si pentru voi, ca parinti, toata perioada asta atit de incarcata emotional.
Capul sus, inima-n dinti si la lupta! E o formalitate care trebuie implinita…
Mulțumesc pentru cadou, dragă Mala! Ai scris atât de minunat, chiar dacă povestea e sfîșietoare, dar semnalul de alarmă e pentru toată lumea.
Să dea Dumnezeu să treacă cu bine examenele, să fie al înălțimea talentului și instruirii sale, să aibă baftă și noroc!
Mulțumesc frumos de urări, ești o doamnă a inimilor curate și puternice, apreciez.
Da, e o formalitate, dar îmi seamănă și vrea mereu locul fruntaș.
Te îmbrățișlez cu drag! 🙂
Nu mi-a venit Muza, am pus o reluare:
http://ivanuska.wordpress.com/2013/05/12/parfumul-salcamilor-in-floare-2/
E sclipitor ce-ai scris, mulțumesc!
Parfum de salcam, parfum de mai, luna in care m-am nascut si tare mult imi mai place luna asta! Parfumul amintirilor frumoase, minunat povestite de tine….
Zi faina Mirela! 🙂
Luna frumoasă în care te-ai născut,Geamănă frumoasă! 😛
Zi minunată, dragă Geanina! 🙂
Următoarea poveste va avea parfumul succesului Enyei tale. Vă țin pumnii.
Sonia , mi-ar plăcea să scrii, dacă timpul și dragul de salcâmi îți atrag gândurile aici! Eu te invit cu respect și drag!
Mulțumesc, următoarea povsetea va avea acest subiect cu siguranță, Doamne ajută!
O zi superbă îți doresc! 🙂
Mi-a plăcut mult parfumul amintirilor tale!
Baftă Enyei la examen!
Mulțumesc Vero!
Să fie, să aibă, să ia note foarte bune! 😛
Traiesc in orasul cu multi castani batrani, insa in aceste zile miroase doar a salcam, e plin Ploiestiul de flori albe si chiar roz. Ieri am vazut pentru prima data salcam roz si mi-am adus o crenguta acasa. Am pus-o pe birou, gandindu-ma ca ma va inspira. In aceasta dimineata mi-am amintit de copiii vazuti in tren, la intoarcerea de la munte si am preferat sa povestesc despre ei.
Am lasat amintirile legate de viata mea si de intalnirile mele cu salcamul pentru altadata. Stiam ca voi gasi la tine povesti frumoase si parfumate, asemanatoare cu cele traite de mine.
Sa ai o duminica insorita!
Salcâmul cu parfumul său a invadat ți Clujul, e teribil frumos, dulce și tămăduitor, admirabil!
Povestea ta e salutară, ai scris despre un adevăr grav, un flagel de care trebuie să scăpăm și suntem capabili să luptăm cu toții împotriva acestei violențe, întâi verbale și umilitoare, apoi din faptele care ar urma. E atât de revoltător.
………………………………………
Mulțumesc pentru tot, Vienela dragă!
Un dar roz, salcâmul admirat de tine a fost sădit în parcuri, e splendid!
Eu n-am mai simtit parfum de salcam din copilarie, aveam unul in spatele blocului. Am scris la tema asta din amintiri de peste 25 de ani.
Sa stii ca si eu is la fel, numai in centrul orasului as sta,sa merg pe jos peste tot. Aici stau la casa,in oras insa, si desi e centrala, e pe o strada linistita,infundata, si e liniste si aer curat,nici n-ai zice ca orasul e doar mai jos de strada. Bine, nici zgomotul scandinav nu e ca cel latin.Asa ca eu inteleg ce zici.
Ca de obicei, ai scris in asa fel incat am simtit parfumul salcamului si te-am vazut pe tine cu rochita diafana 😉
Bafta multa Enyei,desi eu is convinsa ca va fi totul bine,cum altfel?
Dar ai amintiri foarte dragi și clare! Ce minunăție să-ți amintești parfumul și să retrăiești amintirile din tinerețe sau copilărie…E ce avem mai frumos, pe lângă copiii noștri, așa-i că așa gândești și tu?! Sunt convinsă.
Da, orașul e vital și pentru mine, doar vacanțele din prima copilărie îmi aduc aminte de satul mare și cu trotuar pavat al bunicii, dar era atât de demult și eram ca la oraș, adică aveam tot confortul.
Ce bucurie mi-ai făcut că ”m-ai văzut pe mine”, asta am dorit, să fiu văzută și fără fotografii. 😉
Mulțumesc pentru urări, să fie și să aibă baftă și noroc.
Te pup! 🙂
Citeam articolul tau si simteam parfumul salcamilor, au flori minunate intr-adevar! Daca stau sa ma gandesc, anul acesta nici n-am fost atenta la mirosul lor. Ca sa vezi ce inseamna o viata agitata, pierzi poezia de langa tine…
Merită să treci printr-un parc și să el inhalezi parfumul, încă sunt înfloriți salcâmii! 🙂
Ador Wisteria si poate am sa pun macar un salcam, daca am sa vad ca nu am unde intinde glicina mov.
Cred că ar arăta superb și ar mirosi magic! 🙂
Aici în Olanda nu exista acel soi de Salcam pe care îl stiu eu din Ro. Poate ca nu a fost adaptat climei de aici, nu stiu exact. Aici este un soi care se numeste Robinia dar eu nu l-am vazut pe aici pe la mine, am înteles ca este pe langa Utrecht!
Blauwe regen (Ploaia albastra) sau Wisteria este peste tot, dar înca nu a înflotit!
Habar nu am avut ca astazie este „povestea parfumata”… dar oricum chiar nu stiam ce sa scriu, sunt cu gandul în alta parte!
Iti doresc o duminica frumoasa Mirela si te îmbratisez! :))
Dragă Minnie, data poveștii scrisă aici, la ultima postare a poveștii noastre.Tema a fpost adăugată spre sfârșitul zilei, cred, când s-a hotărât Simona ce nume să-i dea.
Eu n-am vrut să institui legi prea dure, de aceea am anunțat de fiecare dată povestea, data, tema.
Am scris și acum că veți fi anunțați în scris prin email când se reia, peste trei săptămâni, povestea. De data asta chiar iau vacanță de blog!
Dar oricum, dacă spui că erai cu gândul în altă parte, bănuiesc că n-ai fi putut scrie și nu-i un capăt de lume, doar știi că nu mă supăr pe prieteni, dimpotrivă, apreciez că ai trecut pe la mine și ai anunțat, alții n-au făcut nici atât, e drept că foarte, dar foarte puțini.
Te îmbrățișez cu mare drag și distreză-te în această duminică de mai! 🙂
Acesta e Robinia:
amintiri suave dar al caror parfum persista…
fiecare primavara in fiecare an al vietii noastre are un parfum…mi-a facut placere sa regasesc acest perfum invaluind acea tanara despre care vorbesti si care nu s-a lasat prinsa in fotografii…
in copilarie si eu mancam flori de salcam,ce deliciu dulce-parfumat si bucurie si veselie! 🙂
bafta Enyei in vara si astept sa ne an unti despre reusitele ei care vor fi,cu siguranta,si ale tale!
Suave ca parfumul care le-a generat!
Mulțumesc frumos, Pandhoraa, să dea Dumnezeu și să aibă inspirație, sănătate maximă și baftă cu duiumul! 😛
O zi frumoasă și numai bine îți doresc! 🙂
Am stat ceva timp sa scriu acest comentariu si nici acum nu-mi gasesc cuvintele. Nu cred ca e de la starea mea de buimaceala din ultimile zile, ci de la cat de frumos ai scris. Cat de frumos o fi Clujul natal, mi-l si imaginez. N-am avut ragazul sa ajung in acest oras, insa mi-am dorit atat de mult. Poate intr-o zi… Dar imi clatesc privirea cu imaginile surprinse si postate aici. Imi place floarea de salcam, o venerez chiar, este floarea care imi evoca cele mai placute amintiri, imi gadila simurile olfactive si imi da o stare de bine. Si apropo, mi-am cumparat de curand un apartament si am avut surpriza placuta sa am plantati in fata balconului salcami Sunt tineri, dar o sa fie alinare in mai cand i-oi vedea infloriti.
Mult succes Enyei! O seara minunata si tot respectul meu, draga doamna!
Tina, bănuiesc că apartamentul este în Londra. Am observat că la noi au început să taie salcâmii… Nu, nu în Cluj, în alte părți. Dar mă bucur mult că vei avea salcâmi parfumați sub ferestre! Să fii fericită în acel apartament!
Da, Clujul e un oraș superb pe care îl iubesc mult și de aceea mă pimb zilnic pe străzi și în parcuri.
Mulțumesc mult de urări, să dea Dumnezeu și să aibă Enya succes și baftă!
Mulțumesc la rându-mi, dragă tânără doamnă! 🙂
Cata dreptate ai, Mirela! Asa este, acum am vazut pomii plini de floare, aproape avand impresia ca ramurile vor ceda sub apasarea bogatiei de flori, si nu stiam incotro sa ne mai uitam si ce sa mai admiram, caci infloririle se petreceau aproape simultan….ca doar peste cateva zile sa nu mai fie nimic 🙁 …si sa observam ca deja au aparut fructele 🙂 Vara se grabeste…tare se mai grabeste…
Drumurile pe care le-ai strabatut atatia ani sunt minunate, asa, pline de vegetatie si flori, cum le descrii. Atat de frumos le-ai descris in cuvinte incat le-am si vazut cu ochii mintii 🙂
Glicina sau salcamul japonez mov imi place si mie foarte mult. Este superb, mai ales ca are alta alura decat salcamul obisnuit, e un arbust viguros, splendid.
“Abeille de Guerlain” – Flaconul e cu adevarat o bjuterie! M-a lasat cam fara cuvinte…Are culoarea mierii…transluciditatea unei mieri de foarte buna calitate. Superb!
Mirela, cu siguranta vom mai avea ocazia sa vorbim despre provocarile la care va fi supusa draga de Enya. Eu va doresc ca echipa pe care o formati amandoua sa functioneze perfect astfel ca rezultatele sa fie cele mai bune. De fapt sunt perfect incredintata ca va fi astfel. Nu am nicio umbra de indoiala. 🙂 Succes!
Si… o seara buna in continuare, draga mea! 🙂
A venit vara foarte grăbită, unii spun că e firesc având în vedere cât de mult a întârziat primăvara și s-ar putea să aibă dreptate. Au înflorit prea degrabă și în pripă, prea dintr-o dată și la un loc, încât n-am avut timp de toți. Dar salcâmii au împrăștiat un parfum bun și de data aceasta, iar teii vor răspândi un parfum și mai amețitor.
Așa este, am căutat numai drumuri frumoase, așa cum am menționat. Și tot așa cum, cu sinceritate am recunoscut, am preferat ceva mai modest unui trai lejer, dar departe de orașul meu. Poate chiar intuiești de ce am fost atât de sinceră. Dacă nu, așa rămâne. 😉
Mulțumesc frumos pentru urările de bine așa să fie!! 😛
După și numai după examene voi reveni cu vești, sper foarte bune și atunci va fi o reală bucurie să propun eu o temă și să fie cu adevărat o provocare, deoarece va fi extrem de frumos parfumată.
Mulțumesc draga mea, să ai numai zile bune! 🙂
Am incercat sa cresc o glicina, insa plantuta a simtit ca nu prea sunt pasionat…
PS. Cu locuintele nu-i nimic intamplator; in cele cinci locatii „intamplate” in aproape 40 de ani de casnicie am ajuns sistematic sa fim la maxim 200 de metri de bulevarde sau rute importante de transport in comun; tarziu mi-am dat seama ca asta este pozitia casei parintesti din com. Pomi : pe o ulicioara la dreapta dupa ce treci de biserica daca vii din Satu Mare…
În copilărie, locuiam pe o stradă la …un minut de centrul orașului, cum luam colțul la dreapta, ajungeam în strada principală. Părea izolată, dar ear lipită de centru. La fel, prima locuință din Cluj, chiar dacă nu era aproape de centru, era exact pe strada principală, bulevardul cu patru benzi, exact în stația de taxiuri și transport în comun, lângă marile magazine, luminat a giorno tot timpul. Iar acum, stăm la două minute de centru. Ceea ce ai spus e adevărat, analizând și locuințele prietenilor, văd că e la fel: cei care preferă izolarea sunt proveniți din orășele mai mici, liniștite, din cartierele cu case, iar cei care caută centrul, fie s-au născut în Cluj, aproape de centru, fie au locuit în capitală sau într-un oraș european important.Nu este deloc întâmplător!
Chère Mireille… simply wonderful! 🙂 ah, Natalia Vodianova… banuiesc si-mi imaginez ca-i cunosti biografia… 🙂 Iata salcâmii de la intrare-n cartieru’ meu:
http://incaunipocrit.wordpress.com/2013/05/14/from-my-desk-to-yours/
– – –
Gânduri amicale, sanatate, bafta si bucurii… 🙂 Cu drag, Mélanie
Nataľja Mikhajlovna Vodjanova, da, e o Peștioaică născută în 28 February 1982, model de origine rusă, actriță și filantropistă, acum locuind în Anglia cu soțul și cei trei copii! A, și e președinta the Naked Heart Foundation, societatea ei de binefacere. E o frumoasă și o minunată! 🙂
Mulțumesc Melanie, să fie cu baftă și noroc!
O zi splendidă îți doresc! 🙂
Mirela, Natalia-pestoaica nu mai locuieste de-un timp în UK, ci în Franta cu Antoine Arnault, fiul lu’ Bernard Arnault – patronu’ LVMH(Louis Vuitton&Co)… 🙂 Verifica-ti inboxu’, please! 😉
Oh, la la! Și mai bine, frumoasa de ea! Nu prea am avut timp să verific. 😉
Ocupată până peste urechi, dar e bine, trăiesc din plin.
Merci beaucoup et à bientôt, Mélanie! 🙂
It’s O.K. Mirela… stiu ca ai „n” prioritati si urgente… Ti-am trimis niste poze… 🙂
Bonne santé, bonne chance et bonne journée à tous! Amicalement, Mélanie
Mulțumesc mult pentru înțelegere, Melanie! Asta nu mă împiedică să-ți vizitez, și să mă bucur cât pot de des, frumosul și interesantul blog.
Sunt curioasă, intru să văd pozele. O zi superbă ție și celor dragi! 🙂
Salcamii aceia japonezi sunt de basm. Imi doresc sa-i vad in realitate si sa inspir parfumul lor mov.
Foarte interesanta provocare, Mirela.
Mi-ar placea sa fac si eu parte din Clubului Poveștii Parfumate. Am cautat pe Facebook grupul dar nu am gasit nimic.Imi poti da niste indicatii? 🙂
Multumesc,
Claudia
Cu mare plăcere, Claudia!
https://www.facebook.com/groups/122236284599822/?fref=ts
Cred că te-am adăugat eu chiar acum!
O zi superbă! 🙂
Da, am vazut 🙂
Multumesc mult!
O zi frumoasa si tie!
La fel, o zi reușită!
Vorbind de salcâmii înfloriți, într-o poezie de dumitru ichim, Iisus înainte de Florii stă sub un salcâm cu coroana de spini în mână. Salcâmul i-o cere: Mîine vei fi Rege și fără ea! De aceea în Vinerea Mare coroana de spini a lui Iisus miroase a flori de salcâm. Poezia mi se pare a pe http://www.dumitruichim.com
superb comentariul tău despre florile de salcâm!
Buna ziua,as dori prin intermediul dumneavoastra sa promovez un producator roman de parfumuri, El Divino Romania, care produce si comercializeaza o gama variata de parfumuri, afther shave si nu numai,fabricate numai din esente frantuzesti,preparate conform retetelor originale,parfumuri de calitate superioara,ce va garanteaza succesul imaginii d-voastra.Multumesc frumos pentru acesta ocazie, mai multe detalii pe pagina web http://www.el-divino.ro